(untitled) (Економічний часопис Волинського національного університету імені Лесі Українки, 2021)
Анотація. Визнані доходи мають ключове значення для бізнесу, оскільки покривають витати, забезпечують виконання зобов’язань підприємства перед іншими суб’єктами та бюджетом, а також саме вони є базою для розрахунку прибутку. Своєю чергою примноження прибутку у довгостроковій перспективі залежить від всебічного аналізу джерел отримання доходів та ухвалених раціональних рішень щодо їхнього розподілу. Ведення обліку особливо на підприємствах таких галузей, як будівництво, послуги у сфері інтелектуальної власності та інформаційних технологій, які визнають доходи з плином часу, потребує детальних обґрунтувань у процесі формування облікової політики, після змін впроваджених МСФЗ 15 «Дохід від договорів з клієнтами». Стандартом було визначено нові підходи до відображення в обліку: змінних компенсацій (тобто операцій, у яких точна сума доходу на момент відвантаження ще не відома); прав на повернення, ретрознижок (тобто знижки «заднім числом» при виконанні покупцем певних умов). Складність застосування стандарту пов’язана ще й з необхідністю нарахування умовних відсотків при отриманні довгострокових авансів. Такі відсотки збільшать суму доходу від реалізації в періоді погашення контрактних зобов’язань. Мета. Саме тому в умовах застосування МСФЗ 15 «Дохід від договорів з клієнтами» актуальним є дослідження сутності відкладених доходів, критеріїв для їх визнання, а також алгоритму їх відображення у фінансовій звітності. За результатами досліження, обґрунтовано необхідність застосування розробленого алгоритму визнання доходів від договорів з клієнтами з плином часу, оцінюючи прогрес на шляху до повного задоволення зобов’язання щодо виконання, враховуючи вимоги МСФЗ 15 «Дохід від договорів з клієнтами». Як висновок наукової роботи, здійснено наукове обґрунтування методичних основ облікової політики відкладених доходів та особливостей їх визнання з плином часу, з врахуванням вимог МСФЗ 15 «Дохід від договорів з клієнтами». Запропоновано методику визнання доходів від договорів з клієнтами з плином часу, оцінюючи прогрес на шляху до повного задоволення зобов’язання щодо виконання. Формалізовано підходи до відображення модифікацій договору та суттєвого компоненту фінансування. Запропоновано концептуальну модель обліку, для розкриття інформації у фінансовій звітності про активи та зобов’язання за договором. Сформовано передумови, для гармонізації фінансової звітності з вимогами міжнародних стандартів.