(untitled) (Економічний часопис Волинського національного університету імені Лесі Українки, 2024)
Вступ. Сучасний стан підприємств в умовах війни можна охарактеризувати як вкрай загрозливий і ризикований. Динамічність ринкових процесів змушує суб’єктів господарювання враховувати всі потенційні та існуючі загрози для прийняття правильних стратегічних рішень. Зовнішні чинники ринкового середовища часто характеризуються асиметричністю та періодичною циклічністю, що включає економічні спади і депресивні фази стагнації. Мета. Метою статті є дослідження різних наукових підходів до забезпечення економічної безпеки у підприємницькому секторі в умовах воєнного часу. Методи. Сучасний стан підприємств в умовах війни є вкрай загрозливим і ризикованим. Динамічність ринкових процесів вимагає від суб’єктів господарювання врахування всіх потенційних та наявних загроз для прийняття правильних стратегічних рішень. Зовнішні чинники ринкового середовища часто характеризуються асиметрією та періодичною циклічністю, яка включає економічні спади і депресії. Результати. При розгляді ролі та значення мікроекономічних процесів на рівні підприємств, їх слід розуміти як чинники макроекономічного відтворення на рівні держави, що є результатом підприємницької активності. Висновки. На основі аналізу можна зробити кілька узагальнюючих висновків:Економічна безпека підприємства є частиною національної безпеки країни і залежить від багатьох чинників. Економічна безпека характеризується здатністю підприємства досягати стабільного функціонування шляхом стратегічного усунення та протистояння загрозам і ризикам. Пропонується розглядати економічну безпеку як систему захисту діяльності підприємства від різних негативних факторів внутрішнього і зовнішнього походження. Це також включає здатність підприємства використовувати різні ресурси та підходи для усунення ризиків, загроз і досягнення добробуту. Досягнення належного рівня економічної безпеки можливе в умовах глобалізації та європейського сценарію розвитку підприємництва. Сутність економічної безпеки підприємств найбільш повно розкривається через економіко-правовий, інформаційно-технологічний, відтворювальний та особистісний підходи.