Взаємозалежність ефективності діяльності підприємства та рівня довіри до працівника (Економічний часопис Волинського національного університету імені Лесі Українки, 2018)
Вийшовши з глобальної фінансової кризи, підприємства потрапили ще в більш глибоку кризу – кризудовіри. Довіра та економічний прогрес тісно пов’язані між собою: чим більше ми довіряємо один одному, тим краще можемо працювати разом, тим вищі шанси на економічне зростання. Організації з низьким рівнем довіри неконкурентоспроможні й, навпаки, ті, які формуються на основі високої довіри, мають найкращі шанси для досягнення передбачуваних комерційних результатів у швидкозмінних і стресових умовах. Довіра між діловими партнерами підвищує ринкову вартість підприємства та його прибутковість, тому що висока репутація супроводжується зниженням витрат на моніторинг партнерів, а це сприяє вигідній для обох контрагентів гнучкій інтерпретації угод там, де в результаті неповної інформації обмежена здатність передбачати всі сценарії розвитку подій. Існує кореляція між розширенням повноважень працівників та рівнем прибутковoстi. На підприємствах, де співробітники користуються довірою протягом трьох років, прибутковість інвестицій в акції зростає більш ніж на 50 %, порівняно з компаніями з низьким рівнем довіри. Винятково важливим є впливдовіри на трансаційні витрати, які включають витрати на одержання необхідної інформації про ціни та якість товарів, ведення перемовин, оформлення контрактів, укладення угод, контроль за їх  виконанням і юридичним захистом прав власника в разі їх порушення. Довіра до клієнта, працівника, постачальника й лояльність, що є її результатом, позитивно впливає на вартість їх спілкування. Реальної ваги тоді набуває усна домовленість замість трудомістких перемовин, особливо в ситуаціях зорієнтованих на інноваційні зміни. В усіх цих випадках довіра виступає, наповнювач неминуче виникаючих прогалин взаєморозуміння. Збільшення взаємної довіри в організації на 10 % має такий вплив на задоволення працівників, як зростання прибутківна 36 %. Це задоволення може бути легко знищене через бажання оцінювати персонал. Регулярні оцінки слід замінити розмовами керівник–підлеглий про те, що кожнен із них очікує від іншого й від підприємства загалом, що потрібно зробити, щоб вони могли виконувати своюроботу краще. Без довіри не може бути мови про успішне мотивування працівників.
Keywords: криза довіри, економічне зростання, трансаційні витрати, довіра до працівника, оцінка працівника, розмова керівник-підлеглий